vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
Unde te duci, Violet?
Să iau niște flori.
Nu te duce prea departe.
Bună!
Vrei una?
Te întrebi de ce port o pălărie atât de ciudată.
Mereu port pălăria asta.
Atât de mult încât e parte din numele meu acum.
Prietenii, prietenii mei cei mai buni.
Îmi spun Rose the Hat.
Arată ca o pălărie de magician.
Este.
E o pălărie magică.
Vrei să vezi?
Nimic în mâneci.
Nimic în pălărie.
Nu-ți face griji, e prietenul meu.
Pierzi trucul.
Bagă mâna înăuntru.
E atât de frumoasă.
Fiindcă e specială.
Și vorbind de special.
Și tu ești puțin magică, nu?
Floarea din mâna mea, ce culoare are?
Mov.
Violetă! Ca tine.
Nu mănânci florile!
Ba da.
Dar astea sunt speciale.
Dragă, cele speciale au cel mai bun gust.
Ar trebui să mă întorc la mama.
Nu, mai stai puțin, să mai vezi magie.
Ești un lucru mic special, nu?
Traducerea și adaptarea: alpo Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Nu, te rog...
E în regulă, doctore.
E în regulă.
Poftim, uscat.
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să vorbești cu mine, Danny.
N-ai vorbit de când am plecat...
Te rog, doctore.
Te rog.
Deci...
Nu vorbești, nu, doctore?
Nu vorbeai mult nici când te-am cunoscut.
Îți amintești prima dată când am vorbit cu adevărat?
Când am vorbit în capul tău.
Te-am făcut să te simți bine, nu?
Să știi că nu ești singur.
Cineva a făcut și pentru mine asta.
Și, într-o zi, Danny Torrance, vei învăța pe altcineva.
N-o voi face.
Nu, n-o vei face, nu?
Nu voi străluci. E periculos.
E foarte bine. Uneori.
M-a găsit.
O să se întoarcă până mă prinde.
Ai dreptate.
The Overlook e condamnat.
Cu scânduri la geamuri, fantome înfometate încearcă să te prindă.
Nu se vor termina cu ea.
Desenele din carte.
Ai spus că sunt doar desene în carte și că nu mă pot răni.
Pentru unele lucruri, întunecate,
strălucirea e ca mâncarea.
The Overlook a fost mereu doar poze pentru mine.
Dar n-am strălucit ca tine.
Nimeni nu strălucește ca tine.
Deci tu, în hotelul ăla nenorocit,
erai ca o baterie de un milion de wați băgată în priză.
Și a mâncat totul.
Lumea e un loc înfometat.
Cele mai întunecate lucruri sunt cele mai înfometate și mănâncă ce strălucește.
Vin grămadă ca țânțarii, lipitorile. Nu poți face nimic.
Ce poți face
e să folosești lucrul pentru care au venit împotriva lor.
Bunicul meu.
A fost un nenorocit rău.
Întunecat înăuntru. Același tip de întuneric ca tatăl tău.
Mă bătea fără limită și pe bunica. Și când a murit, am dansat.
Dar s-a întors acasă.
Stătea în camera mea.
Costumul gri și mirosea de la ce mușchi creștea pe el în cutia aia.
Deci, bunica...
M-a învățat un truc.
Mi-a oferit o închisoare.
Vreau să cunoști cutia asta.
Pe interior și exterior.
Nu te uita la ea, atinge-o.
Bagă-ți nasul înăuntru, vezi dacă miroase ceva.
De ce?
Fiindcă o să construiești una exact ca asta în mintea ta.
Una și mai specială.
Data viitoare când vine cățeaua aia,
vei fi pregătit.
Să mergem înapoi la mama.
Danny!
Iată-te!
Unde ai fost?!
M-ai speriat de moarte.
Să nu-mi faci asta, auzi?
Să nu-mi faci asta niciodată.
Ce se întâmplă, doctore?
Ce se coace?
Ce se coace, micuțule prieten? Tu!
Eu?
Da.
Mă omori!
Ești bine, doctore?
Da, mamă, sunt bine.
- Cum te cheamă, scumpule? - Dan.
Dan.
O să iei medicamentul ăla.
Haide. Ieși afară.
Rahat, cred că l-ai omorât.
Dacă l-ai omorât?
Sper că l-ai omorât.
Mă auzi?
Lasă-mă să o sărut, nu doare.
Nu.
Ce...
Mami?
- Mami? - Puiule.
Aici.
Poți să-i pui banii înapoi, doctore.
Poți face asta.
I-a luat pe ai mei.
Probabil și-a cumpărat cocaina cu ei.
Doctore!
Andi?
Așa e.
Ești mai drăguță decât în poze.
Și tu ești mai bătrân ca în ale tale.
Stăm aici sau mergem undeva?
Nu vrei să te uiți la film?
Nu văd ce e agitația asta.
Iubire de salon, fetițe, nu e interesant.
Uită-te, vezi dacă e ce ți-am promis.
Ar fi bine să fie fiindcă nu e atât de bună.
Iat-o.
Nu ești obosit?
Dormi.
Bine.
Stai. Asta e partea cea mai bună.
Am urmărit-o cum o face de 3 ori și nu mă satur.
Dormi mai adânc. Cât de adânc poți.
Durerea pe care o simți e doar un vis.
Poți explica un portofel dispărut când te întreabă soția ta.
Dar poți explica asta?
Asta vei vedea zilnic când te uiți în oglindă.
Și de fiecare dată când o vezi, o să spui cu voce tare:
Îmi plac fetițele.
Și data viitoare când cauți o fetiță online,
vreau să-ți amintești
când ai fost mușcat de un șarpe cu clopoței.
E interesant.
Scuză-mă, doamnă?
Doamnă?
Doamnă, ai lăsat ceva înăuntru.
Vrei să mă lași în pace.
Bună.
Vrei să-mi dai drumul.
Nu, scumpo.
Nu vreau.
Mami, am făcut asta pentru tine. E o carte secretă.
Mulțumesc, Abadoo.
Știe cineva un cuvânt magic?
Tu.
Abracadabra.
"Abracadabra" e unul grozav.
1.
2.
3.
Abracadabra!
Și eu știu magie.
Uneori...
Îmi pare rău.
Mi-a văzut cineva lingurile?
Pot să fac asta.
E bine, dragă.
- Te-au dibuit! - M-au dibuit?
Ce naiba?
Dave.
Abracadabra.
Bună, adormito.
Îmi pare rău.
A trebuit să te adorm bine.
Ești dificilă.
Încăpățânată.
Știi că am verificat.
6 bărbați în 3 luni cu tatuajele alea ca mușcături de șarpe pe obraz?
Ai fost ocupată.
Snakebite Andi, ăsta ești.
Deci, cine sunt eu?
Ești o zdreanță nebună care m-a răpit.
Doar adevărul de acum.
Vei spune doar adevărul.
Ești cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o.
Doamne, merge puțin prea bine, nu?
Uite care e târgul, Snakebite Andi.
Ești o convingătoare, nu? Poți să convingi oamenii.
N-am mai avut așa ceva pe aici de ceva vreme.
O să-ți ofer un târg pe care nu l-am mai oferit nimănui de 40 de ani.
Câți ani ai, dragă?
15.
15?
Doamne, ce vârstă.
Primăvara vieții tale de femeie, nu?
Nu mai ești o fată, dar nici nu ai vreo sechelă încă.
Gravitația încă nu te-a observat.
Nu în 15 ani.
Bărbații, totuși...
Nu. Nu e rușine.
Ai plătit asta, nu?
Asta îți ofer.
Primăvară pentru totdeauna.
Peste 10 ani tot 15 o să ai.
Peste 100? Poate 17.
Mănânci bine.
Rămâi tânără. Trăiești mult.
Îți place?
Îmi pare rău, eu...
E în regulă, oamenilor le place să se uite la asta.
Obișnuiam să o așezăm în bibliotecă.
Proiectul comunitar a prins propria viață.
Am început cu un ceas în are liber acolo.
- Da. - Tot crește.
Copii îl numesc "Tiny Town" - Orășelul.
Copiii au construi asta?
Cu puțin ajutor da.
Continuă. Construiesc toată piața orașului.
Ai coborât din autobuz sau te îndrepți aproape de oraș?
Da, din autobuz.
Nu mulți merg cu autobuzul atât de departe în nord.
Decât dacă își caută de muncă.
Da.
Schimbare de peisaj sau...
Fugi de ceva?
Să nu te superi dacă mă bag.
- O față nouă, atât. - Da.
Fug de mine, cred.
Fugi de tine, asta e o problemă.
Te iei cu tine peste tot pe unde mergi.
Nu e nasol?
Chiria e 85 de dolari pe săptămână, plată în avans.
Billy ți le-a plătit pe primele două, restul sunt ale tale.
Fără animale de companie. Fără petreceri. Fără gălăgie.
Sunt un om liniștit.
Ultimul tip a spus la fel.
Student la matematică.
L-am lăsat chiar să vopsească peretele ca tabla,
ca să poată mâzgăli toate micile lui puzzle-uri.
N-a fost liniștit, nu.
N-a vopsit peste când a plecat. Dar mă bucur că n-am făcut-o.
Pentru că o să fie ușor pentru tine.
O să le vezi în fiecare dimineață când te trezești.
85 de dolari pe săptămână, te porți frumos.
- Sigur vrei să garantezi pentru el? - Destul de sigur.
E fundul tău, Billy.
O inimă suferindă acesta.
Sunt jos, la parter, dacă ai nevoie de ceva.
Caută-mă mâine, discutăm de niște muncă.
De ce faci asta?
Nu mă cunoști.
Nu, așa e.
Dar cunosc privirea, după cum am spus.
Și, uneori, eu...
am un sentiment legat de oameni, greu de înțeles, cred.
E mai ușor decât crezi.
- Mulțumesc. - În regulă.
Ești gata?
E gata.
Cine sunt oamenii ăștia?
O să afli după.
Acolo de Bunicul Flick și el ne va conduce.
Întinde-te jos.
Așa.
Fără frică, înțelegi?
Suntem adevărații True Knot și rezistăm.
Suntem aleșii.
Suntem cei norocoși.
Ce e legat, nu poate fi desfăcut.
Aici e o femeie.
Ni se va alătura?
Și-ar lega viața de a noastră?
Da.
Spune da.
Da.
Aceasta e specială.
Numele ei e Violet.
N-a mai rămas mult din ea.
Și are gust
a flori.
Respiră adânc.
Așa, îmbrățișeaz-o.
Îmbrățișeaz-o.
Nu!
Încă nu ne-au găsit.
Erau obișnuiți să-l audă plângând.
Fiindcă l-am lăsat singur atât de mult.
Deci n-au făcut nimic.
Și încă nu ne-au găsit.
Mami?
Ai spus că știai cum arăt.
Ce ai vrut să spui?
Ești bolnav.
Ești obosit. Pot să văd asta.
Am nevoie de ajutor.
Intră. Discutăm despre asta.
Doamne, dă-mi liniștea să accept lucrurile ce nu le pot schimba,
curajul să schimb lucrurile pe care le pot schimba
și înțelepciunea să cunosc diferența.
Bobby are o aniversare mare azi.
3 ani fără băutură.
Mulțumesc, John.
Acum, pentru cea mai importantă persoană din cameră.
E cineva de aici un nou venit?
Are cineva 24 de ore?
Da.
Nou în oraș?
Da, eu...
Nimic personal, am asistat la nașterea a jumătate din cei din sală.
- Fețele noi sar în ochi, atât. - Acesta e Dan Torrance.
Tocmai a coborât din autobuz.
Abia a coborât pe pământ, după cum se pare?
Nu judecăm aici, frate.
Cu toții am fost așa, și mai rău, crede-mă.
Da.
Dacă vrei o aripă sub care să te bagi,
nu pot spune că o să te descurci mai bine decât Billy Freeman de aici.
Mulțumesc pentru ospitalitate.
Sunt puțin...
Cred că nu sunt obișnuit.
Știi ce spunem:
Nu poți judeca pe cineva până nu cunoști toată povestea.
Poate crezi că înțelegi, dar...
- Nu înțelegi. - Nu înțelegi.
Cum te simți azi, bine?
Trenul nostru încă merge.
Mă bucur să aud.
Ești bine?
Da.
- Mă bucur să te cunosc, Dan. - Da.
- Mai vino. - Mulțumesc.
- Sper să te revedem curând. - O să mă întorc, da.
Un om bun, are un dar.
Billy, stai puțin.
Doctore?
Ceasul tău.
Ți-ai pierdut ceasul, erai îngrijorat de copilul cu...
Gauche, Guchers...
Ce?
Copilul cu Guchers sau Gauchers, chestia cu oasele...
- Boala lui Gaucher. - Așa.
Ți-ai spălat mâinile în baia spitalului și
l-ai lăsat pe dozatorul de săpun.
Verifică dozatorul de săpun.
- Mă bucur că te-am cunoscut. - Da.
De unde ai știut?
Mi-aș dori să pot spune.
Am ghicit.
Pe naiba.
Intuiția, cred. Ca o senzație înăuntrul meu...
Am ghicit.
Ce vrei să faci aici?
Ce vrei să spui?
Vreau să spun aici în Frazier. De ce ești aici?
Nu știu.
Am făcut ceva diferit...
Ceva mai bun.
Mergi la biserică?
Contează?
Crezi în ceva,
ceva mai mare ca tine?
Credințele noastre nu ne fac oameni mai buni.
Acțiunile noastre ne fac oameni mai buni.
Deci Billy spune că ai experiență de asistent?
Așa e.
Lucrezi acum?
Câteva schimburi la Tiny Town, ajutând cu trenul.
Fiindcă fac 3 zile pe săptămână la azilul Rivington House.
Un asistent bun e greu de găsit.
Și mai greu de păstrat.
Te deranjează oamenii pe moarte?
Nu.
Cu toții murim.
Suntem cu toții într-un mare azil cu aer curat.
Bună.
Ai spus că nu doare.
Nu doare acum, nu?
Se simțea de parcă mor.
Știu.
Ai murit.
O să te simți mai bine după ce mănânci.
Mai sunt umană?
Îți pasă?
Lasă-l.
Azrael, lasă-l în pace.
Azzie?
Azzie, haide.
Haide, Azzie.
Doctore?
Tu ești, doctore?
Nu, nu sunt doctor.
Vrei să-ți aduc un doctor?
Pisica e pe patul meu.
- O s-o mut. - Nu.
Știam că o să fie.
Pisica aia pare mereu să știe
când e timpul.
Cred că e timpul.
Nu, doar Azzie se poartă ca o pisică prostuță.
Nu.
S-a purtat așa de când am ajuns aici.
Pisica știe
când e timpul să mergi la culcare.
Toată lumea știe.
O să mor.
Da.
- Să chem pe cineva. - Nu.
Știam că va veni.
Nu o face mai puțin înspăimântătoare.
Da.
Poate e cum spui tu.
Te duci doar la culcare.
Nu e nimic înspăimântător, doar e somn.
Ești un fel ciudat de doctor.
Ți-am spus că nu sunt un doctor.
Cred că ești.
Doctor Sleep.
Doctore, mi-e teamă că va durea sau că va fi întuneric
sau că nu va fi nimic și nu vreau...
N-ai de ce să te temi.
Te duci la culcare.
Somn adevărat, odihnitor.
Mulțumesc.
Mulțumesc, doctore.
N-ar trebui să fiu aici.
- Lasă-mă să-ți aduc niște... - Nu.
Ești exact unde trebuie să fii.
Exact.
Îmi văd soția.
Bună.
Salut.
Dan, alcoolic.
Bună, Dan. 8 ANI MAI TÂRZIU
Nu-mi place să țin discursuri.
M-am gândit să păstrez jetonul și
să vorbesc despre ce îmi vine la gură.
Mă gândesc la tata.
A murit când aveam 5 ani, deci singura cale să-l cunosc
cu adevărat a fost când am fost în întuneric.
Când beam.
Să liniștesc...
Sau...
Oricând voiam să sparg fața cuiva.
Fiindcă băutul și temperamentul și mânia...
Acele lucruri din mine erau ale lui.
Și erau tot ce puteam ști de el.
Dar acum.
Acum pot să-l cunosc puțin diferit fiindcă
și el a stat într-o cameră ca asta.
Dorind să se vindece pentru mine, pentru mama mea.
Și el avea un jeton în mână și pe el scria 5 luni.
Și în acea zi el...
Înainte de orice.
Atunci, tot ce a vrut în lume a fost să stea unde stau eu acum.
Și iată-mă, deci...
Mulțumesc pentru amândoi, cred.
Asta e pentru Jack Torrance.
Salut, Charlie.
Doctore?
Cred că nu trebuie să te întreb de ce ești aici la ora asta.
Te doare?
Vrei s-o chem pe Claudette să-ți aducă o pastilă?
Pastila n-o să conteze.
Nu mă tem de iad, doctore.
Am dus o viață decentă.
Oricum nu cred că există un asemenea loc.
Cred că mi-e teamă
că nu e nimic.
Nu ne terminăm, Charlie.
Știu sigur asta.
Nu mai știu multe altele, dar
știu că nu ne terminăm.
Coacăze.
Pot să simt gustul coacăzelor pe care le creștea mama mea.
Le poți simți gustul?
Da, pot.
Și îl pot auzi pe Frank la radio.
Cel pe care-l aveai pe bancul de lucru lângă sculele tale.
'Neața.
Într-o clipă, amice.
Școală.
Abra, școala.
Bine, știu.
Bunicule, ai văzut-o pe Rosie?
Turnul de veghe.
Te simți bine?
Grozav.
Scuze de întrerupere.
Ai avut noroc?
Mă apropii.
E pe undeva în Iowa, cred.
O să facem o excursie frumoasă odată ce sunt sigur că l-am găsit.
Dar până atunci...
Trebuie să deschizi canistra, Rosie.
Am luat abur acum 6 luni, Crow, 6 luni e un nimic.
Puștiul ăla din Delaware nu era atât de puternic și deja se vede.
- Vezi părul Bunicului Flick, da? - Da.
Nu cred că e bine.
Bunicul Flick n-a fost bine de când era Nixon în funcție.
Știu, dar...
Trebuie să mâncăm, cu toții.
Sau canistrele sunt goale?
Desigur că nu.
Nu e nevoie să irosim una dacă ești aproape de o crimă.
Rosie.
S-ar putea să am nevoie ca să-l găsesc.
Eram mai aburoși.
Nu fi prostănac.
E ca o zicală a unei rădăcini:
50 de ani cât cresc, oamenii erau mai apropiați.
Dar e adevărat, Rosie.
E mai puțin abur pe acolo și e și mai slab.
Nu știu dacă sunt telefoanele mobile sau dietele sau Netflix sau ceva,
dar nu mai simt nimic
și odată ce simt, Rosie, ei sunt...
O să deschis canistra seara asta să strâng pe toată lumea.
Mulțumesc.
- Știi ce, Rosie? - Ce să știu?
De asta ești aici zilnic.
De asta ești mereu aici sus, indiferent ce spui celorlalți.
Lumea nu e așa de aburoasă și tu cauți o balenă.
Fii atent la copil. Numărul 19.
Copilul ăla e talent natural.
Lovește mingea de fiecare dată.
De parcă poate citi mintea celui care aruncă.
Serios?
Uită-te.
Într-una dintre zile unul dintre cercetași
o să-l observe pe Brad, fii atent.
19.
Tocmai ți-am văzut jocul.
Ești pregătit pentru liga mare.
- Bine jucat. - Mulțumesc.
Te duci acasă?
Vrei să te urci, te duc eu?
Nu, e aproape.
Sunt în regulă.
E în regulă.
Suntem prieteni, urcă. Te ducem acasă.
Mă puteți duce acasă.
Ai încredere în mine.
Am încredere în tine.
Nu, te rog!
Nu! Vă rog să-mi dați drumul!
Vă rog, n-o spun!
Numărul 19.
Puștiule, ai fost bun.
Nu!
Nu, vă rog să-mi dați drumul!
N-o să spun! Vă rog!
E în regulă.
Vă rog.
O să-mi faci rău?
Da.
Nu!
Durerea purifică aburul.
Și frica, deci înțelegi.
Oprește-te.
Oprește-te!
Oprește-te, monstrule!
Oprește-te.
Cine e?
Oprește-te!
Abra!
Nu!
Oprește-te!
- Abra. - Oprește-te!
Iisuse.
Crimă.
Cine?
Bine.
Băiatul de la baseball.
Bine, ești gata?
L-au omorât.
- E în regulă. - E în regulă.
Am avut unul care s-a uitat.
Seara asta?
Da.
Abur mare?
Dragă, a fost uriaș.
Unde?
Pe Coasta de Est, cred.
Spui că cineva s-a uitat de la 2500 de kilometri?
Poate mai departe.
Băiat sau fată?
Fată, cred.
A dispărut atât de repede de acolo.
Dar jur, Crow Daddy.
N-am mai simțit asemenea putere,
putere brută ca asta de mult timp.
Trebuie să cercetăm?
Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
Părinții copilului o iau razna.
O trimit la psihiatru.
Și îi dau pastile. Ar putea strica aburul.
Nu, înapoi, acest copil e
ca a pune o folie peste un far.
Nu știu unde e.
Dar când se întoarce, și se va întoarce...
Voi fi pregătită.
Sper că ești bine. Prietenul tău, Dan.
'Neața.
Ghici ce?
Mi-am făcut un prieten nou.
Se numește Dan.
Abbs, ești bine?
Aseară eu...
Sunt bine.
Îmi pare rău.
Știu, capul tău e ca un radio uneori.
Și recepționezi niște posturi ciudate.
Nimic atât de ciudat.
Cel puțin nu mai.
Bine...
Trebuie să învăț, dacă nu învăț...
Conduc locul, predarea la 11 și...
Antrenorul o să mă omoare dacă...
De ce nu mă place?
Părul? Să-mi schimb frizura?
Ciudata se holbează iar la mine.
La ce se uită?
Ciudato.
Biroul Național de Copii Dispăruți DISPĂRUT
- Bună, Abadoo. - Bună, tată.
A fost în regulă la școală?
Cum merge cartea?
Bună.
Da, merge bine.
Scriu despre Charleston și Black Bottom.
Și e, știi, precum...
O să mă apuc de teme.
Bine.
E bine, scumpo.
Mă gândesc la Harvard în 3 ani.
- Vedem. - Da, vedem.
vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
Acces interzis din ordinul Biroului Șerifului din Canton County
Lamerk Industries, Fabrica de etanol, Închisă până la alte notificări.
Bună.
Ieși afară!
Ieși afară din capul meu!
Ieși afară!
- Dnă., ești bine? - Nu!
Da, sunt bine.
Sunt bine.
Iisuse.
Dan?
Ridică-te.
Haide, Dan.
- Ce s-a întâmplat? - Pur și simplu ai căzut.
Credeam că ai o criză.
Cine e Tony?
Ce?
Tot spuneai: Te rog ajută-mă, Tony.
Îmi pare rău.
Rosie?
Avem o problemă.
- Spune-mi. - Cea care s-a uitat.
Da, m-a găsit din nou.
Cum?
Nu știu. Nu-mi pasă.
Trebuie să o avem, Crow. Trebuie!
Știe cine ești? Unde suntem?
Nu. Nu știu, nu cred. Asta nu e treaba importantă...
Am spus că e un abur imens, nu?
Da, e chiar mai mare de atât.
Am încercat să mă întorc la ea
dar m-a aruncat ca pe un nimic.
- Prostii. - Nu, n-am mai pățit asta.
Aș fi spus că era imposibil.
E mâncare sau o transformăm?
N-o transformăm.
Rosie, ești sigură?
Dacă e ceea ce spui că e...
Atunci nu vrem pe cineva cu asemenea putere mai mare ca a noastră.
Doamne, gândește-te.
O zi bună.
Și ție.
Bună.
Billy.
Mă auzi?
Să ne folosim vocile din exterior, bine?
M-ai găsit?
A fost mai ușor decât am crezut.
Ca un GPS, dar în cap.
Nu vreau să te ofensez, dar
la vremea asta, un adult stând pe o bancă din parc cu o fetiță...
Eu sunt Abra Stone și dacă întreabă cineva, ești unchiul meu.
Unchiul Dan.
Și asta nici nu e o minciună, nu complet.
Ești magic, ca mine.
Nu știu cu magia.
Mereu am numit-o strălucirea.
Da, strălucim amândoi.
Părinții tăi știu?
Despre strălucirea mea?
Nu vorbesc despre asta.
Sau dacă o folosesc, mă privesc diferit.
Când eram copil n-am înțeles strălucirea.
Îi spuneam Tony.
Credeam că era prietenul meu imaginat.
Am crezut că tu ești prietenul meu imaginar
mult timp.
Câți dintre noi suntem?
E multă lume care are o parte mică din strălucire,
nici nu știu.
Mereu par să vină acasă cu flori când soțiile lor sunt triste,
sau fac bine la examenele la care nu învață.
Dar am cunoscut doar 2, 3 oameni care știau că străluceau.
Băiatul de la baseball strălucea.
Numele lui era Bradley Trevor.
Oamenii ăștia.
Arată ca oamenii, ei l-au luat.
Și l-au mâncat.
I-au mâncat strălucirea.
Ai putut să simți?
Și el a putut să mă simtă.
Dacă ar putea înțelege ceva din asta,
dacă ai putea să mergi în Iowa...
- Nu, stai puțin... - Te pot ajuta să-l găsești.
Astfel părinții lui ar ști unde este.
L-ar putea îngropa cum trebuie.
I-am putea lua mănușa.
- Dacă ating mănușa, îl pot urmări. - Ușor.
Fiindcă era Barry the Chunk, cred că așa îl chema.
Pentru o vreme, înainte să-l omoare.
O purta.
Abra, du-te acasă.
Nu-i urmări pe oamenii ăștia.
Nu-i enerva.
Orice faci, nu le atrage atenția.
Găsește ceva, orice.
Aproape orice ca să oprești acea strălucire a ta.
Stai discretă și roagă-te lui Dumnezeu ca acești oameni
și orice asemănător cu ei...
Să nu te vadă.
Dacă te văd, se întorc.
Abra, mă auzi?
Se întorc.
Fii discretă, stai în siguranță.
Îmi pare rău.
Bună, Azzie.
Ai încurcat lucrurile seara asta.
Camera aia e goală, Azzie.
Nu e nimeni în camera aia.
Așteaptă, doctore.
Dick?
Îmi pare atât de rău.
- Credeam că era... - Credeai că era de la Overlook.
Aproape m-ai încuiat.
Tot mai faci afaceri de la vechile fantome?
Nu, nu de mult timp.
Horace Derwent a fost ultimul, confetti pe costum.
A spus: Grozavă petrecere, nu?
Rahat, a avut un rânjet pe față până am scos cutia pentru el.
Rânjetul ăla s-a dus rapid.
Nu mi-a trecut prin cap să te întreb pe atunci.
Ce li se întâmplă în cutiile alea?
Mor acolo?
Îți pasă?
Mi-ai lipsit.
A trecut mult timp?
Nu-mi pot da seama.
Lumea asta e un vis a unui vis pentru mine acum.
8 ani, puțin mai mult.
De ce ești aici?
Sunt aici fiindcă totul se clarifică.
Ka e o roată, doctore.
Dacă demonii ăștia goi te găseau când erai mic,
dacă te-ar fi mirosit măcar,
ai fi fost de mult timp mort.
Mănâncă țipete și beau durere.
Și au observat fetița aia.
S-ar putea s-o omoare.
Ar putea s-o transforme.
Sau ar putea s-o țină până e consumată și asta e cel mai rău.
Nu-i poți lăsa.
De ce eu?
Fiindcă ea te-a găsit.
Fiindcă a apărut. La naiba, doctore, de ce eu?
Tu ai apărut în bucătăria mea într-o zi și încă sunt prins.
Ce naiba ar trebui să fac?
Oferă-i ce a cerut.
N-o să mă mai revezi, doctore.
Ăsta e ultimul meu vis.
Mi se pare că ai crescut bine, fiule.
Dar încă mai ești dator.
Plătește.
Bună.
Bună, mamă.
Te simți bine?
Ne-ai lipsit la cină.
Sunt în regulă, am avut o zi grea.
Plec dimineață să o văd pe MoMo.
Mă întorc cât pot de repede.
Abbs, ea...
O să scape de data asta?
Nu știu.
Dar sper.
Spune-i că o iubesc.
Continuă să dormi, prințesă.
Limitaților.
Vă petreceți toată viața făcând cutiuțe.
Amintiri mici.
Credeți că vă fac viața mai frumoasă?
Ar trebui s-o vezi pe a mea.
Mintea mea e o catedrală.
Bună.
A spus că o să te întorci.
Și ai făcut-o.
Bun.
Înapoi!
Ești doar un copil nenorocit.
Unde...?
Unde...
Unde te-ai dus?
Unde...
Nu.
Ieși afară!
Rose?
Capcană.
Capcană!
Ce naiba s-a întâmplat?
- Cățeaua aia mi-a întins o capcană. - Mâna ta.
Rose, calmează-te.
Știm unde e acum, nu? Acum știm.
A fost în mintea mea.
- Ce? - Fura.
- Ce știe? - Nu știu.
- Cât de mult a văzut? - Nu știu!
E o problemă.
Nu acum!
Bunicul Flick.
Cred că se află în ciclu.
Unchiule Dan!
Am rănit-o. Chiar am rănit-o.
Am rănit-o și o merita, dar asta nu e partea cea mai bună.
Partea cea mai bună e că i-am intrat în cap.
I-am intrat în cap.
- Unchiule Dan? - Doamne, Abra.
Ce ai făcut?
Vorbește cu copilul.
Dacă vrem să facem asta, atunci s-o facem.
Bună, Abra.
Te aud.
Nu înțeleg.
O s-o faci.
Credeam că vom trăi pentru totdeauna.
Ți-a promis cineva asta, Andi?
A spus cineva că ești nemuritoare?
Am spus: să trăiești mult, să mănânci bine.
Putem trăi mult, foarte mult.
Și o facem, majoritatea dintre noi.
Dar n-am mâncat bine.
Nu de mult timp.
Rosie, se duce.
Rosie.
Da, iubire?
- Mi-e frică. - Nu, nu-ți e.
Ai văzut imperii ridicându-se și prăbușindu-se.
Ai aclamat gladiatorii în Roma.
Ai navigat pe oceane către lumi noi.
Te-ai hrănit cu regi și prinți și papi.
Au scris mituri despre tine.
Și au făcut statui.
Și au tremurat în satele și paturile și zgârie norii lor.
Deci nu.
Nu ți-e frică.
Ești un rege.
Și tu mănânci frica.
Salut, frate.
E 4 dimineață.
Mereu m-ai văzut Billy.
Ai un simț bun al oamenilor, e corect de spus?
Da, dar de ce?
Crezi că sunt un om onest, bun?
Da, Dan.
Am nevoie de ajutorul tău.
Dar mai întâi am nevoie să asculți o poveste
și să încerci foarte tare să mă crezi.
Cum merge?
Bună, n-ar trebui să te pregătești pentru școală?
Da, dar am vrut să vin și eu.
De cât timp conduci?
De câteva ore.
Ar trebui să ajungem acolo târziu diseară.
Cine e?
E prietenul meu.
Poate cel mai bun prieten al meu.
Ar fi trebuit să-i vezi fața.
Era speriată, Unchiule Dan.
Speriată cum au fost toți copiii aceia.
Toți copiii pe care i-a ucis.
Era atât de înfuriată și speriată că am intrat.
A fost un truc nou.
N-am mai făcut asta.
Da, nici eu. Cum a fost?
Ca o bibliotecă.
Cred că suntem cu toții biblioteci în interior.
Cum ai făcut-o?
Așa, o mică împingere.
Abra!
Îmi pare rău.
- Îmi pare rău, n-am vrut. - E în regulă.
Ce era cu toate cutiile alea?
Nimic.
Mincinosule.
Când eram copil,
mai mic decât tine, am dat peste ceva asemănător cu astea,
care mănâncă la fel ca ei.
Dar nu era o persoană, era un loc.
L-au închis-o după și l-au lăsat să putrezească.
Dar lucrurile care trăiau acolo, aceste...
Să nu-ți mai bagi nasul pe acolo.
Bine. N-o voi face, promit.
Suntem aproape gata, doar încărcăm.
Bun.
Toată caravana e pe drum și o vom prinde într-o zi sau două.
Nu cred că ar trebui să vii, Rosie.
Ce naiba tocmai ai spus?
Te-a atacat, ți-a intrat în cap.
Da, nu se va mai repeta.
Și cine știe ce altceva a mai aflat înainte s-o dai afară?
E a mea, Crow.
Acum, din ce ne dăm seama, tu ești singura dintre noi pe care a găsit-o.
Te vede venind...
Ar putea fugi
sau să pună altă capcană.
Știi că am dreptate.
Dacă îți face alte trucuri...
- Da? - Da.
Dar am destule trucuri și eu.
Da, cred că am ajuns.
Bine.
Să văd dacă o pot găsi.
Abra?
Ăsta e indicatorul.
Mergi în spate.
Spune să mergi în spate.
- Și îți spun când să oprești. - O să ne spună când să oprim.
Cum să-ți spun, nu știu.
Nu știu dacă sper să ai dreptate sau nu legat de asta.
Dacă te înșeli, prietenul meu e nebun.
Vreau să spun nebunie
cu monștri imaginari care omoară copii imaginari
totală.
Dar, știi, pot lucra cu așa ceva.
- Dacă ai dreptate, totuși... - Știu.
E cu mult mai rău.
Ar trebui să mergi acasă.
Ce?
Nu, nu tu.
Mă descurc.
Nu.
Continuăm de aici.
Bine, am rămas doar noi.
Miroși asta?
Obișnuiam să vânez, ți-am spus asta?
Nu.
Căprioare.
Într-o vară
am dat de un cerb.
L-am urmărit 2 zile.
Am avut o șansă.
Am tras, a fugit, m-am dus după el.
M-am gândit că n-o să reziste mult.
Și a dispărut.
Pur și simplu s-a evaporat.
Fără urmă, cu adevărat dispărut.
Cinci zile mai târziu,
încerc un alt loc, la kilometri depărtare.
Vin ocolind, căutând un loc ascuns.
Apoi îl miros.
L-am mirosit.
Am găsit cerbul.
Sprijinit de un trunchi gol.
Mort de zile.
Mirosul.
N-am mai vânat de atunci.
Ăsta e același miros.
Billy.
Doamne!
Ce naiba?
La naiba.
La naiba, Daniel! Ce naiba?!
Nici nu l-au îngropat la adâncime. L-au îngropat la mică adâncime.
Îmi pare rău, Billy.
În ce ne-ai băgat?
Oamenii are au făcut asta...
Nu sunt oameni.
Nu, nu sunt.
Cine ar vrea să facă asta unui băiețel.
Nu sunt oameni.
L-ați găsit?
Da, l-am găsit.
S-a întors?
Venim spre tine. Vom fi înapoi dimineață.
Avem o oprire de făcut.
Vreau să le arăți părinților tăi ce se petrece.
Nu.
- Da. - Nu.
Aproape cred că sunt normală.
Dacă le spun ei...
Rose va trece prin ei ca să te prindă.
Știi asta, nu?
O să-i taie fără să stea pe gânduri.
Și vine, Abra.
Trebuie să știe.
Care e oprirea pe care trebuie s-o facem?
Mai ai puștile alea pentru căprioare?
Tu ești Unchiul Dan?
- Cine naiba te crezi? - Domnule.
Are 13 ani.
Abra, ți-am spus să-i arăți.
- I-am spus. - Nu e la fel.
O să-ți rup fundul înainte să chem poliția.
Nu, Abra.
Nu-i spune numele!
Abra.
Îmi pare rău, Dle. Stone, sunt un prieten.
Tot ce ți-a spus e adevărat.
- Nu, mulțumesc. - Nu.
Oamenii ăia.
Știu de fiica mea?
Da.
Și, mai devreme sau mai târziu, vor veni.
Trebuie să fac ceva.
Voi chema poliția, FBI.
Oamenii aceia sunt pe aici de mult timp, dle.
Sunt bogați, au relații.
Nu cred că-și fac griji de poliție.
Unde sunt?
Când vin? Unde putem merge?
Abra poate răspunde.
Dacă e pregătită.
Sunt pregătită.
Sigur vrei să faci asta?
Trebuie.
I-95.
Barry, Crow, Snake și alți câțiva.
Copacii nu s-au schimbat prea mult...
Poate Massachusetts, dar...
- Sunt aproape. - Rose?
N-am văzut-o.
Dar vin.
Doar camera asta a văzut-o?
Așa e.
Și am făcut niște schimbări. Am ascuns câteva lucruri.
Bun.
Vor încerca să te găsească.
Încearcă să se prindă.
Și o să le permiți.
Ești nebun?
Posibil, dar o să-i lași.
Și apoi vreau să încerci să faci un truc.
Un truc magic?
Ne urmăresc.
Concentrează-te, trebuie să menții asta până ajung.
Știu.
Ar trebui să meargă.
Puncte ascunse aici și acolo.
Încă sunt aproape?
Se apropie, cred.
E greu.
Știu, cât mai durează?
Bine, Crow Daddy.
Du-te după ea.
Pari relaxată.
Te simți relaxată, nu, Abra?
Cred că da.
Așa și trebuie.
Relaxează-te.
Suntem prieteni.
Sunteți prieteni.
Așa e.
Doar prieteni.
Și vrem să te ducem să cunoști mai mulți prieteni.
Prieteni buni.
Rahat.
Felul în care te-au descris,
mă gândeam că poate e puțin mai greu de atât.
Ce naiba?
Trucuri de salon, doar trucuri nenorocite de salon!
Nu! Plecați de acolo!
Nu!
O meriți.
O meritați cu toții.
Nu!
La naiba.
Oprește-te.
Am o singură întrebare pentru tine, scumpule.
Nu ți-e somn?
Îți este somn.
Dormi.
Dormi!
Trezește-te, Unchiule Dan!
Trezește-te!
Bărbați nenorociți.
Înapoi, Billy.
Sinucide-te.
Nu.
Billy!
Lipsește unul.
Nu l-am văzut pe Crow, unde e Crow?
Bună, Abra.
Abra!
Bine, te-ai trezit.
Dan.
Nu te chinui.
Ce e cu mine?
Ai fost drogată, domnișoară.
Mai mult decât am folosit eu până acum.
Te-am lăsat să te trezești pe ici pe colo, dar
aburul tău adoarme rapid.
Tata.
Ce s-a întâmplat cu tata?
Mulți oameni buni au murit azi.
Mulți oameni buni.
Mi-ar plăcea să-ți spun că cineva va plăti.
Vreun fel de dreptate care să coboare peste evenimentele de azi,
dar nu merge așa.
Urma oricum să te prindem.
Unii dintre oamenii mei sunt morți.
Unii dintre ai tăi sunt morți.
Rezultatul tot nu s-a schimbat.
Gândește-te la asta puțin.
Rezultatul nu s-a schimbat,
deci, morțile lor,
toate,
au fost o risipă.
Risipa pe care ne-ai adus-o asupra noastră a tuturor, domnișoară.
Pentru ce?
Te rog, ascultă-mă.
Nu te ascultă nimeni.
Te poți calma și să te bucuri de drum.
După cum am spus.
Rezultatul nu s-a schimbat.
Nu.
Te rog.
Abra.
Tony?
Ajută-mă, te rog, Tony.
Doamne.
Bine.
Bine, mereu a spus:...
creierul tău era ca un radio.
Nimeni nu răspunde când suni, deci nu mai suna
și ascultă.
Dan, Dan.
Ajutor.
Bună.
Dan.
Te-a drogat?
Îmi pare atât de rău.
O să încerc ceva, bine?
Dar ești slabă, te blochează.
Abia te aud.
Trebuie să ai încredere în mine, bine?
Bine?
Iar trează?
S-ar putea să fie nevoie să te adorm la următoarea oprire.
Unde mergem?
Știi unde.
La naiba, mă simt mahmură.
Ți-am spus că e marfă bună.
N-am mai fost mahmură de ani de zile și știi că nu-mi lipsește.
Nici măcar puțin.
Spre vest?
Nu te bagi pe drumurile principale. Deștept.
Crownville, New York.
Cine ești?
Sunt tipul care ți-a omorât prietenii.
Mă bucur să te cunosc.
Un truc grozav.
Nu l-am mai văzut.
Vrei să mai vezi unul?
Nu cred că Rose ar fi prea fericită dacă împuști premiul?
Nu cred că Rose ar fi fericită pentru nimic.
Și când femeia aia se supără...
Ei bine.
Îmi pare că știi destul cât să vrei să stai deoparte.
Bucură-te de ce ai și du-te în drumul tău.
Ce e atât de nostim, prietene?
E doar aroganță.
E aroganță, serios.
Dar, are sens dacă crezi că o să trăiești veșnic.
E de înțeles.
Desigur, nu ți-ai pune centura.
Nu!
Dan?
Sper că doare.
Rosie.
Mult!
Nenorocită mică.
Ce ai făcut?
Bine, copil nenorocit.
Bine.
Îmi pare rău, am adormit.
Nu, o meriți.
Unde suntem?
Ohio.
- Unde mergem? - Colorado.
De ce Colorado?
O să tot vină.
- Știu. - Mereu.
Asta se termină dacă o terminăm noi și nu cred că o putem învinge.
Nu singuri.
E un loc.
Loc care e periculos pentru oamenii ca noi.
Locul despre care mi-ai spus?
- Locul înfometat? - Da, așa e.
Dacă e atât de periculos, de ce am merge acolo?
Dacă e periculos pentru cei ca noi,
mă aștept să fie periculos pentru cei ca ea.
Poate chiar mai mult.
Bun.
Ne urmărește, să știi.
Da, bine, las-o.
Îmi pare rău pentru tatăl tău.
Îmi pare rău pentru prietenul tău.
E mama.
Ce-i spun?
Bună, mamă.
Slavă Domnului!
Abra, ești bine? Unde ești?
Te iubesc.
Când suntem în siguranță, o suni și-i spui unde ne găsește.
Așa o să fac.
Bine.
Nu mai e mult. Sus spre munte.
Uite ce vom face.
O să stai în mașină, lași căldura să meargă.
Nu vreau să stai nicio clipă acolo dacă nu trebuie.
Poate veni doar de aici.
O s-o vezi de la distanță.
Vezi lumini pe munte acolo,
mă anunți, bine?
Dar nu vreau să intri până nu ajunge aici.
Aștepți cu mine?
- Nu pot. - De ce nu?
Trebuie să-l trezesc.
Trezirea.
vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
O noapte liniștită, Dle. Torrance.
Nu pentru mult timp, mă gândesc.
Îți place whisky, nu?
Îmi plăcea. Majoritatea timpului.
Din partea casei.
Asta era marca ta preferată.
Jack Daniels.
Am văzut sticlele în casa noastră.
Casa noastră dinainte de asta.
Am mirosit unul, parcă ardea ceva,
ceea ce probabil se întâmpla.
Mi-e teamă că mă confunzi cu altcineva.
Sunt Lloyd.
Lloyd.
Îmi cer scuze, Dle. Torrance.
Nu știu unde e toată lumea, dar se va anima.
Știu unde sunt.
Și ai dreptate.
Se va anima.
Dacă nu te superi că te întreb, Dle. Torrance, pari
apăsat.
Apăsat?
Tras în problemele altora.
O văd mereu, dacă nu te superi.
Deci, am locuit în Florida.
Poftim?
Eu și mama.
N-am vrut să mai vedem zăpadă.
Deci am locuit în Florida.
Locuință minusculă, dar era confortabilă și eram fericiți.
Aveam 20 de ani când a murit.
Și pe vremea aia
vedeam, când cineva era pe punctul de a muri, muște,
muște negre, muștele morții le spuneam,
învârtindu-se în jurul feței oamenilor.
Și era acoperită cu așa ceva în ultimele ei clipe.
Toată fața ei. Abia puteam să-i văd ochii.
Și am încercat să o alin, dar abia mă puteam uita la ea.
Și ea a văzut asta.
Poate ceva mai mult să alungi asemenea neplăcere?
Nu vrei să auzi? A fost soția ta.
Cred că mă confunzi cu altcineva.
- Sunt doar un barman. - Da?
Doar Lloyd barmanul, ce toarnă bucurie la Hotelul Overlook?
O să-ți torn ce dorești, Dle. Torrance.
Omul ia o băutură,
o băutură cere o băutură,
și apoi băutura îl ia pe om.
Nu e așa, tată?
Medicament.
Medicament este.
Un adevărat leac.
Mintea este o tablă
și asta
este buretele.
Un om încearcă.
Aduce banul acasă.
Dar el e înconjurat de guri.
Și are familie.
Soție, copil.
Gurile alea mănâncă timp.
Îți mănâncă zilele pe Pământ.
Te îngreunează.
E destul să te îmbolnăvească.
Și ăsta
e medicamentul.
Deci, spune-mi, puiule.
O să-ți iei medicamentul?
Nu.
Dan.
E aici.
Bine.
Locul ăsta e bolnav.
Bolnav cum era MoMo.
E cancer.
Doar că mai rău.
Ce facem acum?
Intrăm, ne va găsi.
Mai să fie.
Bună.
Când începe, fugi.
Da, fugi, dragă.
Și apoi te găsesc eu
și o să țipi ani de zile până mori.
O să vedem cine țipă.
O să vedem într-adevăr.
Are dreptate.
Ar trebui să te temi.
De ce?
Fiindcă nu știi unde stai.
Îmi pare rău, tu cine ești, arătosule?
Tu ești cel care l-a ucis pe Crow al meu, nu?
Du-te!
Isteț.
Ai făcut niște îmbunătățiri, nu?
De ultima dată când am fost în mintea ta.
De unde știi că nu suntem în mintea ta?
Unde ești, puiule?
O să mori aici.
Cuvinte curajoase, dragă.
Chiar asta crezi?
Că o să mă rănești?
Da.
Știi, îmi amintești de mine.
Pot s-o văd acum.
Ai întuneric în tine, dragă.
Dar cred că singura diferență dintre noi e timpul.
Încă nu știi
ce faci
pentru mai mult timp.
Dar îți promit, dragă. Vei fi surprinsă.
Durerea purifică aburul.
Și frica, deci... Înțelegi.
Eram ca tine când eram mai tânără.
Atât de specială
și singură.
Dar am cunoscut pe cineva care mi-a dat darul, scopul comunității.
Și ți-aș fi putut oferi asemenea dar,
dacă lucrurile ar fi mers altfel.
Nu?
Sfidătoare, nu?
Atât de asemănătoare cu mine, mintea ta e așa de...
Asta nu e mintea ta, nu?
Nu ești tu deloc.
Tu ești doar momeala?
Destul!
Fugi!
Cum naiba te-am scăpat?
Noi ar fi trebuit să ne întâlnim acum mulți ani.
Danny?
Așa te numești, nu?
Aburul pățește ceva când lubrifiantul îmbătrânește.
Devine poluat,
murdar.
Știai asta?
Văd unsoarea pe tine.
Nu mai strălucești la fel.
Presupun că maturizarea strică asta.
Serios, arătosule.
Unde te-ai ascuns?
Îți pot face o ofertă.
O ofertă pe care o fac rar.
Da? Abia aștept.
Un băiat atât de talentat,
ascunzându-și lumina sub gunoaie atât de mult timp.
Poți trăi mult timp și bine.
Să-ți faci plăcerile.
Fără consecințe.
Fără mahmureli.
Să mănânci bine, să trăiești mult.
Trebuie să te simți singură, fiind ultima.
Ultima din lume.
Scumpule, nu sunt ultima, departe de asta.
Sunt doar cea mai drăguță.
Presupun că-mi știi răspunsul.
Păcat.
Deci, facem asta sau nu?
Scumpule.
Uită-te la asta.
Se pare că ți-am ciupit artera femurală.
O să sângerezi până la moarte?
Măi să fie, ce temperament ai.
Atât de mult foc.
Ce risipă!
Sau poate că nu.
La naiba.
Chiar și la vârsta ta.
E atât de bun.
Ai gust a whisky.
Danny!
Danny băiete!
Atâta teroare.
Toată viața ta, nu?
Delicios.
Nu-mi face rău!
La naiba.
Ce, nu ești singur acolo?
Ce ascunzi?
Ce e în alea?
Ceva special?
Nu sunt speciale.
Mor de foame.
Nu!
Bună, Danny.
Hai să te joci cu noi.
Pentru totdeauna
și totdeauna
și totdeauna.
Unchiule Dan?
Unchiule Dan, s-a terminat?
E moartă?
O petrecere grozavă, nu?
Abra!
Încearcă.
Iată-te.
Abra.
Ai fost foarte rea.
Nu ești Unchiul Dan.
Ești o mască, o față falsă.
Cine altcineva aș putea fi?
Ești hotelul, dar el încă mai e acolo.
Masca jos atunci.
De ce zâmbești?
Pentru că nu știi unde stai.
Cunosc holurile astea ca pe fața mea, copile.
Corpul în care stai,
fața pe care o porți.
E Dan Torrance și nu-l cunoști.
Dan Torrance?
Dan Torrance.
A făcut o oprire imediat ce a ajuns aici...
în camera boilerului.
Iată-te.
Trebuia să fugi.
N-am vrut să te las.
Sunt exact unde ar trebui să fiu.
Nu-l mai pot ține mult timp, Abra, trebuie să fugi.
Nu!
Nu plec nicăieri fără tine.
Trebuie să închid ușa după, nu?
Fugi!
Haide, Unchiule Dan.
Ieși de acolo.
Haide.
Focul se răspândește rapid,
distrugând hotelul.
Purificându-l.
Aproape îl puteam auzi
țipând.
Îl puteam auzi murind
și în sinea mea știam.
Știam că erai în regulă.
Îmi pare rău că te-am pus în pericol.
A fost singura cale.
Știu.
Crezi că a avut dreptate
când a spus că nu e ultima?
Lumea e un loc înfometat.
Un loc întunecat.
Poate sunt mai mulți sau ca ei sau mai răi, dar...
Mai sunt oameni și ca tine.
Oameni care le țin piept.
Ți-am spus, când te-am cunoscut prima dată
ți-am spus că ar trebui să te ascunzi.
Că ar trebui să-ți ții capul jos.
Să-ți ții ascunsă strălucirea.
Dar m-am înșelat.
Strălucește, Abra Stone.
Strălucește.
Cina e gata.
Cu cine vorbeai?
Cu nimeni.
Nu e adevărat.
Vorbeam cu Dan.
Mergem mai departe, după.
Mergem mai departe.
Și el e bine.
La fel și tata.
Chiar e.
Bine.
Vii, scumpo?
Într-o clipă.
vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
Traducerea și adaptarea: alpo Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro